SMEČNO

Památky: kostel Nejsvětější trojice ze 14. století, původně gotický, který si podržel renesanční prvky. Přístup veřejnosti pravděpodobně jen v sobotu a neděli. Zámek, původně gotická stavba je dnes nepřístupná. Je využíván a pro sociální služby. Přístupný je pouze park.

OBEC

Smečno (něm. Smetchna) je malé město ve Středočeském kraji, 7 km severozápadně od Kladna a 6 km jihozápadně od Slaného. Žije zde přibližně 2 000 obyvatel. Městečko se rozkládá v nadmořské výšce 340 až 375 metrů na návrší, mírně se sklánějícím k severovýchodu ke Slanému, na jihozápadě přecházejícím do roviny, táhnoucí se ke Kačici. Jeho střed tvoří rozlehlé protáhlé náměstí, jímž po délce probíhá hlavní silnice. V horní (západní) části náměstí stojí kostel Nejsvětější Trojice a sousoší Nejsvětější Trojice a v jeho sousedství zámek.
Historie
Nejstarší zmínka pochází z roku 1252, kdy se jako majitel zdejší tvrze připomíná vladyka Boleslav ze Smečna (Bolezlav de Zmecen). Roku 1418 zakoupil ves Smečno i s tvrzí Markvart z Martinic a s rodem Martiniců byly dějiny Smečna spojeny po dalších pět století. Markvartův syn Bořita, dvořan králů Ladislava Pohrobka a Jiřího z Poděbrad kolem roku 1460 rozšířil a přestavěl tvrz. Bohatnoucí Martinicové postupně rozšířili své smečenské panství na 17 vesnic a zařadili se mezi panské rody. Na žádost Hynka Bořity z Martinic, pozdějšího nejvyššího zemského sudího, povýšil 26. května 1510 král Vladislav Jagellonský ves Smečno na městečko pod novým názvem Muncifaj (z latinského Mons fagi = „Buková hora“); toto jméno, byť oficiálně užívané až do 19. století se však nevžilo. O pět let později, 28. prosince 1515, bylo Smečno učiněno městem, přičemž mu byl polepšen znak, udělený při prvním povýšení.

Za Jiřího Bořity z Martinic byla v 80. letech 16. století zahájena přestavba pozdně gotické tvrze na mohutný renesanční zámek. Stavbu dokončil jeho synovec Jaroslav Bořita z Martinic, jeden z předních katolických politiků své doby. Jaroslav Bořita obratným využitím pobělohorských konfiskací ztrojnásobil svůj majetek a dosáhl hraběcího titulu a titulu vladaře domu smečenského. Ze škod 30leté války se město brzy vzpamatovalo a skutečnost, že bylo sídlem jednoho z nejvlivnějších a nejbohatších šlechtických rodů v Čechách, přispívala k jeho rozkvětu.

Smečno Bylo v nepřetržitém držení panského rodu Martiniců (od roku 1789 Clam-Martiniců) celých 500 let. Díky výsadnímu postavení Martiniců na královském dvoře se Smečno (od r. 1515 město Smečno) stalo významným místem, kde Martinicové přijímali význačné hosty ať již v rámci české koruny nebo i okolních zemí. Nezřídka poskytl smečenský zámek azyl mnoha významným osobnostem. Za všechny je možné jmenovat Josefa Božka, který ve zdejším zámeckém parku poprvé předvedl funkční model svého parovozu. O výsadním postavení města svědčí i nepatrná zmínka v historických análech, kde se hovoří o tom, že v roce 1711 byly první dva hrnce brambor přivezených do Čech svěřeny právě Smečnu k dalšímu pěstování.

Pamětihodnosti

Město Smečno je ideálním cílem výletu. Obdivovatelé architektonických památek si mohou prohlédnout smečenský zámek, včetně zámecké zahrady, mohou navštívit kostel Nejsvětější Trojice, kde jsou nainstalovány nejstarší funkční varhany v Evropě. Pozornost si zaslouží i prohlídka starého hřbitova, kterému dominuje rekonstruovaná hrobka Martiniců (údajně je zde pohřben i otec Boženy Němcové). Na své si přijdou i cykloturisté. Mohou si naplánovat trasu malebnými lesními cestičkami a prohlédnout si záhadné menhiry. Zkrátka nepřijdou ani vyznavači vojenské techniky. V perfektním stavu je betonový kryt z třicátých let vč. zdejšího muzea dělostřelectva.

Zámek Smečno byl původně gotickou tvrzí, která byla přestavěna na renesanční zámek v 80. letech 16. století s pozdějším středně velkým anglickým parkem. Interiér není přístupný, objekt slouží jako sociální ústav pro ženy. Cenná barokní oranžérie od K. I. Dientzenhofera v zámeckém parku pak slouží jako sociální ústav pro muže. Volně je přístupný pouze park.

kostel Nejsvětější Trojice na horním konci náměstí – z původně gotické stavby ze 14. století dochován presbytář, zbytek je výsledkem renesanční přestavby, dokončené roku 1587. Z téhož roku pocházejí varhany, vůbec nejstarší dochované v českých zemích a zároveň nejstarší ve střední Evropě. Po rekonstrukci slouží kromě mší rovněž k varhanním koncertům. Nedochovala se malovaná zavírací křídla varhan, která se počátkem 20. století ztratila. Hlavní oltář je barokní dílo Ignáce Františka Platzera. Pod kostelem je neuspořádaná středně velká kostnice z doby baroka.

sousoší Nejsvětější Trojice z roku 1744 Ignáce Františka Platzera stojí mezi kostelem a zámkem.

socha sv. Jiří zabíjejícího draka z 18. století na sloupu na náměstí.

objekt lehkého opevnění vz. 37 – vzácně dochovaná pevnůstka pražské čáry (též VOP - Vnější obrana Prahy) předválečného československého opevnění stojí u zadní (západní) zdi zámeckého parku. Betonový bunkr za německé okupace zachránila před vyhozením do povětří obava z poškození blízkého zámku. U objektu jsou vystaveny ukázky vojenské techniky (tanky, zátarasy).

Přírodní památka Smečenská rokle – ostře zaříznutý opukový kaňon, 2 km jihozápadně od Smečna

Přírodní památka Smečno – chráněné území s výskytem páchníka hnědého

Pamětní obelisk Jaroslava Bořity z Martinic – stojí v blízkosti zámku a kostela, pochází z počátku 17. století a připomíná úspěšnou rekatolizaci smečenského panství panem Jaroslavem Martinicem.

Budova děkanství – pozdně goticko-renesanční rozlehlá stavba s vysokými jednoduchými štíty. Uvnitř vzácné renesanční malované trámové stropy a též malby. Budova se nachází naproti zámku a kostelu. Není veřejnosti přístupná.

Hrobka Clam-Martiniců – Jednoduchá, ale elegantní empírová stavba z první poloviny 19. století se nachází na starém smečenském hřbitově v dolní části Smečna ve směru na Slaný.

V polích mezi Smečnem a Kačicí se nachází kamenný obelisk (pyrám), postavený roku 1847 na památku hraběte Karla Jana Nepomuka Clam-Martinice jeho úředníky.

ZÁMEK

Zámek Smečno je hrad přestavěný ve druhé polovině 16. století na renesanční zámek. Stojí ve stejnojmenné obci. V současné době je veřejnosti přístupný pouze park, neboť vnitřní prostory slouží pro potřeby domova pro osoby se zdravotním postižením, domova pro seniory a střední školy pro postižené žáky.
Historie zámku
První písemná zmínka o tvrzi na místě dnešního zámku je z roku 1252. Majitelem panství byl vladyka Boleslav ze Smečna, jehož potomci Smečno roku 1322 prodali jistému Vítkovi z pozdějšího rodu Kamenických ze Smečna.
V letech 1416–1418 Smečno s tvrzí koupil rod Martiniců, kterým se panství na pět se let stalo domovským. Markvart z Martinic byl prvním z řady majitelů z tohoto rodu. Poté, co se hlavou stal Bořita z Martinic, dvorní maršálek králů Ladislava Pohrobka a Jiřího z Poděbrad, zažilo panství celkový rozkvět a před rokem 1460 byla stará tvrz přestavěna na gotický hrad.
Okolo roku 1586 se Jiří Bořita z Martinic rozhodl přestavět starou nevyhovující tvrz. Z původní tvrze ponechal pouze věže a na jejím místě nechal vystavět renesanční zámek. Po třicetileté válce 1630 prošel zámek důkladnou přestavbou, další úpravy zámku a parku proběhly ve druhé čtvrtině 18. století, kdy vznikla také sala terrena.
Popis
Podobu tvrze ani gotického hradu neznáme. Je pravděpodobné, že měl obdélný nebo mírně lichoběžníkový půdorys. Z jeho staveb se ve hmotě zámku dochovala nejspíše spodní část věže v jihozápadním nároží a především hradní kaple s polygonálním závěrem. Gotického původu by mohla být také vstupní věž v ose severního křídla.
Zámek má čtyři jednopatrová křídla kolem zhruba obdélného dvora a je obklopen příkopem, původně vodním. Z východního křídla mírně vystupuje polygonální věž s vnějšími opěráky a kaplí svaté Anny v přízemí z roku 1460. Na nárožích zámku jsou mohutné opěráky. V severním křídle je mohutná čtverhranná věž s ochozem a renesančními arkádami pod střechou. Bohatě zdobeným portálem v přízemí věže se do zámku vstupuje po mostě přes příkop. Ve východním i západním křídle jsou v obou podlažích zazděné arkády, ve východním křídle je manýristický portál z roku 1630.
Pozdně gotická kaple svaté Anny z roku 1460 je obdélná s pětibokým závěrem a síťovou klenbou, na svornících jsou znaky Bořity z Martinic a jeho ženy Anny z Kunvaldu. Nad oltářem je pozdně gotická archa s reliéfy svaté Anny a dalších světic, na zadní straně čtyři malované světice. V patře je velký sál se štukovým stropem, chodba jižního křídla má malované renesanční stropy, ve východní části trámový malovaný strop. Před zámkem jsou dva obelisky z 18. století.
V zámeckém parku, upraveném po anglickém způsobu, jsou sochy Pomony, Flóry, Samsona a Herkula z první poloviny 18. století. Sala terrena je obdélná patrová stavba s mansardovou střechou, snad podle návrhu Kiliána Ignáce Dientzenhofera ze druhé čtvrtiny 18. století. Na severní straně má bohatě zdobený trojosý rizalit se štítem. Vnitřek je klenut plackovou klenbou s freskou J. K. Kováře z doby kolem roku 1745.

Odkazy

stránky města … http://www.smecno-mesto.cz/

zámek Smečno … http://www.stredoceske-zamky.cz/zameksmecno.html

Uživatel systému Windows

2018-10-31